text: El gaspatxo de l'aperitiu duia més aigua que l'Amazones i el suc de fruites no li feia la competència al Don Simón. De primers hem demanat una amanida de carpaccio de pinya amb gambetes fregides i una lasanya. La presentació de l'amanida fotia pena, sense cap mena de gràcia i amb les vores del plat tacades i la lasanya era més congelada que les de la Sirena. La gota que ha fet vessar el vas han estat els marmitakos. Ens han servit la pitjor part del peix. Un tros de tonyina amb tota la pell i ple de nervis que era impossible de mastegar, ofegat amb una salseta que la única funció que tenia era la de dissimular el desastre. L'hem tornat i els hem donat una darrera oportunitat amb les postres. Però d'on no n'hi ha no en raja. Un suc de síndria amb més aigua que el gaspatxo amb una bola de gelat de vainilla de fireta a més no poder i uns farcells de pinya amb una crema que no es mereix l'adjectiu de catalana. Ens hem emportat una decepció majúscula. 